Du är väl inte rädd?
Rädd? Varför skulle jag vara rädd?
För att vi är vid en kyrkogård.
Om nåt skulle hända så hade aldrig nån hört nåt.
Vad skulle kunna hända?
Minns du barnmördaren de grep i fjol?
- Ja. Och? -Vill du veta det äckligaste?
Vad då?
Han åt upp dem. Och bar kroppsdelar i en kylväska.
- Du hittar på. -Nej.
Min syrra hörde det av en på tidningen.
När polisen tog honom, vet du vad kylväskan var full av?
Deras fingrar?
- Vad äckligt. -Det är ett fåröga från slaktaren.
När man dör stannar det sista man ser kvar på näthinnan, som ett foto.
Själen bor i ögonen, sa farmor.
Själen är primitiva häxdoktorers påhitt.
Det är nån där ute.
- Det är ingen här. -Jo då, jag hörde honom.
Howie?
Är det du?
Sluta Iarva dig, Howie.
Howie?
- Du glömde stänga den. -Nej, du var sist ut.
Herregud! Varför smyger ni runt så där?
- Vi smög inte. -Det gjorde ni visst. Ner med dig!
Som två råttor, va?
Emily!
Nej!
Släpp mig-
Emily?
Emily, dö inte. Kom tillbaka.
Emily...kom tillbaka.
- SIäpp. -Stanna där!
Släpp mig!
- Vad har du gjort med dem? -Ni får inte göra så här!
13 år senare...
West!
Vad har du där? Nåt slags djur?
- Hur så, Moncho? Är du hungrig? -Är det en råtta?
Din iakttagelseförmåga är som bäst dubiös.
Dubiös...?
Dubiös...
- Ville du tala med mig? -Ja. Här.
- Ny arbetsuppgift? -Dubiös...
Du titulerar mig inspektör Moncho.
Ratty?
- Vad har du gjort med Ratty, ditt as? -Jag har inte sett honom, jag svär!
- Jag är sjuk, låt mig vara ifred. -Var är Ratty?
Vad är det, Cabrera? Har du blivit av med din vidriga lilla kompis?
Fråga West om han har sett honom. West tycker om djur.
Vad menar du?
Fundera på det.
Dubiös.
Uppställning!
Sätt fart!
- Har du sett min Ratty? -Är han borta?
- Säg om du har sett honom, Einstein. -Har han några igenkänningstecken?
Den som tog honom ska få igenkänningstecken i skallen.
- Är du den nye doktorn? -Ja.
- Är det där vägen till kliniken? -Direktören till tala med dig först.
I filmer kallas det här Dödshuset. Men ni hade inte kallat det det.
- Vad kallar ni det? -Dödshuset.
- Alla fångarna här är...? -Dödsdömda.
-73 % av internerna är... - Tala inte förrän han talat till dig.
...är sexbrottslingar. Som kvinna borde det äckla dig.
Det äcklar mig som människa.
Men för en journalist är det intressant statistik.
Bra svar, Laura.
- Fårjag kalla dig Laura? -Visst.
- Tror ni inte på återanpassning? -Var inte naiv, Laura.
Jag tror på det som fungerar.
2000 volt rå kraft-
-från en fristående generator.
Det här fungerar.
När en man sitter i den - och jag låter alla nya fångar provsitta den -
-så ger de efter för min makt.
Fascinerande.
Det är bara som du säger.
- Doktor Philips? -Ja, Howard Philips.
Roligt att träffa er, direktör Brando.
Ni gick ut som en av de bästa fem procenten på er kurs-
-och kunde välja och vraka. Varför ska ni jobba här?
Jag är intresserad av institutionell medicin.
- Verkligen? -Ja.
Jag är Laura Olney, journalist på Arkham Record.
Allt du säger kommer att felciteras och lyftas ur sitt sammanhang.
Då säger jag bara "hej".
Vi har en fullt utrustad sjukstuga.
Det har ni säkert, men de här är mina.
Har alla läkare en så nära relation till sina verktyg?
Ni begärde att en särskild intern skulle arbeta med er på sjukan.
Jag tror att vi är underbemannade och han har medicinsk bakgrund.
Håll ett öga på honom.
Han tror att han är smartare än alla andra, men det är han inte.
- Den attityden kan smitta andra. -Smitta?
En idé kan vara som en sjukdom.
Om man vårdar en patient och ser en abnormitet, ignorerar man den?
Nej, doktorn. Man skär ut den.
- Vissa svulster är godartade. -Inte innanför de här murarna.
Ursäkta, men vi har problem.
Ur vägen! Det är doktorn.
Förlåt, fader, för jag har syndat.
- Hör min bikt. -Lugna ner dig.
Blodet...
Köttet...det bultande hjärtat...
Jag var tvungen att äta det!
Skicka mig inte till helvetet.
Ta skynket.
Fort! Håll hans rygg helt rak.
Förlåt.
- Rör mig inte. -Ett, två, tre - lyft!
- Ett, två, tre - lyft! -Häråt, doktorn.
Ur Vägen!
- Ta min väska. -Ge hit!
- Är du okej? -Jag mår bra, tack.
Jag mår bra.
Vart ska vi?
- Vad har hänt? -Hjärtinfarkt
Är du den nye doktorn? Snygg...
Få upp honom försiktigt. Ordna med dropp.
- Fort! -Ja, doktorn.
- Hämta Amiodaron. -Va?
- Vi har ingen. -Vad då, har ingen?
Vad har ni då? Kom igen!
Prova Sotalol. Det har liknande verkan.
Hämta det.
- Fort! -Jag kommer.
- Jag får inte in den. -Doktorn! Kan ni hjälpa henne?
Få ut vakterna. Få ut dem.
Ut! Alla, ut!
Och stanna där ute med dem!
Undan!
Du ödslar tid.
Undan! Kom igen!
- Han var död innan han kom hit. -Jävlar!
- Han var min patient. -I fem minuter.
Så du är den nya doktorn.
Vad ska det här betyda?
Doktor Herbert West. Jag vet allt om dig.
- Gör du det? -Jag vet vad du gjorde.
De försökte mörklägga allt. Dina experiment.
- Tro inte på allt du hör. -Jag hörde det inte, jag såg det.
Kvällen då de tog er. Jag var den där pojken.
Jag vill jobba med er.
Tretton år.
Det måste ha förlorat sin kraft.
Den reaktiva basen kan ha destabiliserats.
Fast kanske inte.
- Vad gör du? -Ser om det fortfarande verkar.
- Nån kan komma in. -Vi behandlar bara en patient.
- Högst upp i ryggraden. -Självklart.
Håll hans huvud.
Håll det. Fort.
- Hur lång tid tar det? -Jag tror inte att det verkar alls.
- Vi kan öka dosen. -Nej, det funkar inte på honom.
Det kan funka på nåt annat.
Tack för att du gav mig mitt reagensmedel. Trots allt.
Vänta nu.
Tänk efter. Kom igen.
Vi kan göra mer.
Härinne?
Här finns inte ens Iivräddnings- utrustning - som du nyss såg.
Men det är min klinik nu. Vad behöver du?
Det funkar fortfarande.
Herregud! Hur mår du? Hör du mig?
- Akta! -Hör du mig?
Vi måste sedera honom!
Ta Thorazine!
50 milliliter! Fort!
Sluta!
Förlåt mig, snälla. Förlåt mig!
Förlåt, jag har...
Doktor Philips?
- Vad fan händer här? -Han blev tokig.
Han hade svår hjärtarytmi.
Han reagerade på medicinen.
Vilken medicin?
Vi gav honom 10 ml Sotalol, men det utlöste en oväntad biverkan.
- Är det här en "oväntad biverkan"? -Patienten fick förmaksflimmer.
Hans hjärta slog för fort.
Beklaglig biverkan, men inte ovanlig.
West...
Nu fick du ett års påbackning på straffet.
- Den är lite svullen. -Doktor Philips.
- En av min män är skadad. -Jag tar hand om honom.
- Inspektör! Vi låser in dem direkt. -Ja, sir!
Resten av ert besök äger rum utanför anstaltens säkerhetsområden.
West, inlåsningen omfattar dig.
Dr Philips bad mig skriva en lista med saker som vi behöver.
Just det, jag behöver listan.
Tvätta honom och sätt honom i Hålet.
Kom igen, UPP-
West, gå till din cell.
Min sista partner vittnade mot mig. Jag väntar mig mer av dig.
Och akta dig för henne. Hon är trubbel.
Hejsan.
Hej. Jag sorterar mina anteckningar.
Du hade rätt om min fotled. Jag borde inte ha belastat den.
Svårt att trampa ner kopplingen, va? Ska jag inte köra dig hem?
Säkert?
- Jag är till stort besvär för dg. -En sån här dag är inget besvärligt.
Det har hänt mycket i dag, Moses.
Du spöade fyra vuxna män när du hade en hjärtinfarkt.
Hur bad du dig åt? De gav dig nån medicin, va?
Vad var det?
Jag vet varför jag är här. Jag är död.
Och det här är helvetet.
Jag ska visa dig vad helvetet är.
West? Du och jag måste prata, West!
West!
Jag beklagar tofun.
Jag borde känt doften. Pizzan är jättegod.
- Jag har haft jättetrevligt. -Kanon.
Du skötte intervjun suveränt i dag.
Jag skötte mig så bra att intervjuaren kastade ut mig.
"Reformvänlig utbildningsverksamhet på anstalter". Vilken idiotstory.
Ge inte upp. Allt är möjligt.
Se bara möjligheterna och ta chansen. Lita på dina instinkter och kör hårt.
- Bara köra hårt? -Ja.
Okej, då kör jag hårt.
Vad gör du egentligen här?
Institutionell medicin.
Berätta om er hemliga instutionell medicin-forskning, doktorn.
Självklart.
Jag undersöker institutionaliseringens inverkan på livet och döden.
Lägg av, Howard.
Varför gör du din AT på kåken?
Ärligt nu. Varför, Howard?
Som liten såg jag min syster dö.
- Jag beklagar verkligen. -Jag vill inte vara så hjälplös igen.
Jag försökte återuppliva henne.
Jag ville få henne att leva igen.
Vem var han som hjälpte dig i dag?
Doktor Herbert West.
Han är fånge nu, men han jobbade på Miskatonics universitetssjukhus.
Han forskade utifrån teorin att döden är en sjukdom.
Ett av hans återupplivnings- experiment ballade ur.
Mannen blev galen och våldsam. Och rymde från Miskatonics bårhus.
- Bårhuset? -Han bröt sig in i vårt hus och...
Den där minen...
...påminner mig om Emily.
Din syster?
Går du?
- Det har varit en lång dag. -Ja.
Din fot verkar bättre.
Ja.
- Ta chansen? -Kör hårt.
- Du verkar ha allt. -Moses mår inte så bra.
Vi behöver ett labb, en lokal där vi kan jobba ostört.
Han verkar inte mänsklig längre.
Ja...
Jag tror att det här blir bra.
Han är ett monster.
Vi får inte ett färskare exemplar. Det har alltid varit ett problem.
Ja, det är fan ett problem!
Jag vill hjälpa människor, inte skapa tanklösa missfoster.
Börjar du ångra dig?
AII medicinsk forskning medför risker.
Förstår du inte det kanske du ska gå. Jag är på vippen att finna-
-kraften som skapar ordning i en kaotisk organism.
Kan du återställa förnuftsstyrt...
Jag kan nu påskynda testfasen ifråga om mitt nuvarande projekt.
Med din hjälp, så klart.
Arbetet kräver engagemang och absolut diskretion.
- Säg det inte till nån. -Tror du...
Doktorn har läppstift på kragen.
Dr Philips? Jag går nu.
Vad har man det till?
Dr Philips? Behöver ni nåt?
Är doktorn där?
- Jag trodde inte du skulle komma. -Jag jobbade över.
- Med vad? -Ingenting, bara grejer på kliniken.
Förhör du mig?
Nej då. Jag undrade bara hur gubben mådde.
Han mår bra.
Är det sant?
Han verkar inte mänsklig längre. Vi borde inte ha...
Ni borde inte ha, vad då?
Vad är det?
Det är storyn jag jobbar på. Jag har räknat ut lite saker.
- Men det är ren spekulation. -Du behöver nakna fakta.
Jo, men för att få dem måste jag ta risker.
Så vad gör jag?
Går den säkra vägen eller kör hårt?
Inget snack. Du måste köra hårt.
- Menar du det? -Du måste ta lite risker.
Det är väl det du gör?
Få höra nu.
Vad ska du skriva om?
Det kan jag inte säga än.
Hemligheter?
Alla tjejer behöver hemligheter.
MISKATONIC-MASSAKERN
Det gör så ont. Jag kan inte ens spotta.
- Jag ser inga fel. -De gav mig röda piller. Vicodin.
Jag blev bättre direkt. Små röda piller.
Små röda...tuttar.
Här. Ta två när du lägger dig.
Varför inte nu? Kan jag få mer?
- I dag är det dags, din jävel. -I dag är det dags.
- Då ses vi på gården. -Du är dödens.
Idag är det dags. Det gick.
Ge eftermiddagens patienter nya tider.
Nu ska vi testa det.
På vem?
Min story funkar inte. Det är för opersonligt.
Nåt fattas.
Och det är ni. Ni är nyckeln.
Nyckeln?
Till vad?
Till att förstå hur fängelset fungerar.
Allt här är en förlängning av er filosofi.
Jag vill se mig omkring igen.
Sen behöver jag er i ett par timmar för en djuplodande intervju.
Jag ställer gärna upp på intervjun.
- Om... -Om?
Om vi tar det över en middag i kväll. Då kan ni lära känna mig personligen.
Efter min rundtur?
Inspektör, betrakta ms Olney som min personliga gäst i dag.
Ge henne den stora rundturen igen.
Varför kom du tillbaka?
För att avsluta profilen på dig.
Är det sant?
- Du är en fascinerande man. -Det är bara som du säger.
Ikväll då.
Visste du att människokroppen tappar-
-tre, fyra gram i vikt i dödsögonblicket?
Jag tror att jag har hört det, ja.
En råtta förlorar mycket mindre, men förhållandet är detsamma.
Hjärnbarken är platsen för-
-ett fantastiskt neuroelektriskt fenomen.
Håll honom.
Hårt.
Ratty kommer inte att bli vidare glad.
Det här fenomenet, NPE-
-nanoplasmisk energi, uppstår inte bara i hjärnan.
Jag har hittat spår av det i hela centrala nervsystemet-
-och jag tror att det finns i kroppens alla celler.
Jag hade hållit honom lite...
Klassiskt beteende efter återupplivning.
Förvirrad och våldsam. Som alla mina försöksobjekt hittills.
Det här väckte liv i honom-
-men det här ger honom riktigt liv.
Vad är det?
Nanoplasma från en levande donatorråtta.
Donatorråtta?
Håll honom nu. Helt stilla.
Så ja.
Det här är katalysatorn.
Det här är kraften som säger till cellerna hur de ska växa.
Det fungerar.
- Laura? -Dr Philips? Hur är det?
- Vad gör du här? -Jag bara kör hårt.
- Det där är vägen till Hålet. -Ja, verkligen.
- Jag skulle vilja prata med honom. -Nej, aldrig i livet.
Min redaktör ger oss ett utgiftskonto för våra knäck.
Hur mycket snackar vi om?
Celldörren måste vara låst hela tiden.
Jag hämtar dig om tio minuter.
Och om jag behöver mg... Ropar jag?
Inte ett ljud. Ingen kan få veta att du är där.
Han kan inte skada dig. Inte i den där tvångströjan.
Kolla vem som kommer.
Hon ska dit för att träffa Moses. Varför skulle hon annars gå dit?
Ge honom till mig.
Några sista ord, pucko?
Ratty?
- Vad hände? -Han fick tillbaka sitt husdjur.
- Låter du honom gå bara så där? -Ge husse en puss.
Vad är det, Ratty?
Hej. Jag heter Laura Olney och är journalist.
Jag vill tala med dig om det som hände häromdan. Okej?
Minns du vad dr West gjorde med dig?
Dog du av hjärtinfarkten?
Fårjag kolla din puls?
Heliga Guds moder, förlåt mig.
Vad har du gjort?
Hungrig!
Inspektör Moncho!
Tack och lov att ni kom.
- Du måste tycka att jag är en idiot. -Nej, inte alls.
- Du är en mycket intelligent man. -Fascinerande.
- Jag gillar inte när folk ljuger. -Jag ljög inte.
Förklara.
Du!
Ge mig den.
Han flög på mig.
Han är död.
Du har rätt.
Vad gör du?
Jag mördade honom. Det kommer de att säga.
Du vet hur idioterna är där ute.
Det var nödvärn. Du hade inget val.
- Jag intygar det. -Ner med dig.
Du får övertyga mig. Längre ner.
Skäll.
Du hörde vad jag sa. Skäll!
Är jag den mest fascinerande man du har träffat?
- Ja. -Gör du vad som helst för mig?
Ja, sir.
Visa mig.
Du mutade en vakt, kom in hit och befriade en farlig fånge.
Han blev upphetsad och...
Jag vill få upp Moses hit.
- Varför? -För att ge honom det här.
- Har du mer av det? -Nej, det här är Rattys NPE.
Iag gav Ram; nanomasma från en annan råtta.
- Är inte de två djuren olika? -Absolut inte.
Nanoplasma är en helt neutral energi.
Den är likadan i råttor, hundar, människor.
- Vänta. Ska du ge Moses det där? -Ja.
Från råtta till råtta är okej, men att överföra från art till art...
Det är inte rätt.
Inte rätt?
Allt det här är resultatet av åratals stenhård forskning-
-under ofattbara förhållanden. Hur vågar du säga att det är fel?
Man kan inte överföra själen från...
Själen? Det här är vetenskap, inte övertro.
- Det är en människa... -Var en människa.
Och blir det igen med det här.
Dr Philips?
Dr Philips!
Det hände nåt.
Nej!
Moses mördade henne i Hålet. Han är också död.
Död?
Direktören behöver dödsattester. Nu!
- Skicka ut sköterskan. -Syster, hjälp vakterna.
Nu!
- Om hon blir som Moses då? -Hon blir inte färskare.
Kom igen.
- Högst upp i ryggraden, va? -Ja.
Här.
- Thorazin? -Hon får inte bli för upphetsad.
Skynda dig.
Hör du mig? Vad heter du?
- Vet du vad som hände? -Låt henne vara!
Det där är inte så smart.
Vad gör hon?
- Vi kan inte lämna henne så här. -Vi tar henne till Iabbet.
Stanna här.
Vart fan tog han vägen? Han måste vara här nånstans.
Leta överallt! Överallt!
Stackars liten. Kom igen, gå till din mat nu.
Släpp honom, ditt missfoster!
- Vad händer? -Ge mig råttan, ditt missfoster!
Din lilla...
- Varför inte? -Det är mellan arter.
- Då förblir hon så här. Vill du det? - Hon ska inte bli försöksdjur.
Dr Philips?
Få ner henne.
Var är kroppen?
Vad fan händer här?
- Mr West och jag... -Ni har ordnat ett labb här.
Ni har bedrivit förbjuden forskning.
Du förlorar jobb och Iäkarlegitimation för det här.
Akta dig.
Var det här det du gav Moses?
Du återser aldrig världen utanför fängelsets murar.
Du är död.
Nej!
Släpp ut mig!
Bra jobbat!
Stopp!
Kom tillbaka.
- Hör du! In i cellen igen. -Nu börjar festen!
- Vad gör du? -Ett ögonblick bara.
En stöt på 2000 volt-
-samlar nanoplasman i hjärnan så att vi kan ta ut det.
Du dödar honom med elen.
Det är tanken.
Bara genom att döda med el-
-kan man få in nanoplasman i hypothalamus-
-där vi kan få ut det i dödsögonblicket.
Vänta! Ska du spruta in hans nanoplasma i Laura?
Råtta till råtta gjorde inget, men människa till människa?
Han dör när som helst. Vill du att Laura förblir så där?
Sätt honom upp. Tryck huvudet mot bröstet.
Håll hans huvud stilla.
Han dör inte. Han dör inte!
Undan!
Det räcker!
- SIuta! -Han måste dö.
- Vi sticker till sjukan. -Kom!
Ratty?
Hej, älskling. Ge husse en puss.
- Howard, var är jag? -Du är okej nu.
Nåt hände med mig.
Det kan man säga.
- Varför ser ni på mig så där? -Fängelsedirektör Brando ströp dig.
Du var medicinskt död i en kvart. Dr Philips och jag återupplivade dig.
Vad snackar du om? Återupplivade mig?
- Jag känner mig så... -Va? Hur känner du dig?
Det var intressant.
Vad händer?
Jag fattar vad som händer här.
Du använder mig som försöksdjur och du låter honom göra det.
Nej.
Håll er borta från mig. Båda två.
Howard...
Snälla, hjälp mig.
Var är du, Einstein? Att gömma sig hjälper inte.
Ratty uppför sig skitskumt.
Du har sabbat honom eller gett mig fel råtta!
- Rör mig inte. -Vakter!
Vakter? Det finns inga jävla vakter. Det är världens hålligång här.
- Kolla vad vi har här... -Låt henne vara!
Rör henne inte. Hon är sjuk och smittar.
Sjuk? Jag har lite medicin åt henne som får henne att må bättre.
West tog min råtta, så jag tar hans kissekatt.
Vad händer, Howard?
Du gillar hårda tag, va?
Stick!
Laura!
- Laura! -In hit!
Var är hon? Laura Olney. Journalisten. De jagade henne.
- Vi har inte sett nån kvinna. -Då är hon kvar där inne!
Laura!
Häråt!
Helvete! Jag ser henne inte.
Hallå, mamasita. Lek inte kurragömma med mig.
Pappa har en fin present till dig.
Tittut!
Välkommen tillbaka, direktören.
Innan jag ger mig av vill jag göra ett sista försök. Du är perfekt för det.
Mina tre år i isoleringen var mycket Iärorika.
Jag gjorde min bästa forskning där. Och det här är resultatet.
Råtta till människa.
Är det den neutrala energin?
Eller beteendemässig prägling? Vi kollar det.
West, ditt nöt. Du får elektriska stolen för det här.
Hör du? Det pågår ett upplopp där.
Djuren har tagit över djurparken. De tar sig ner hit snart, tror jag.
Jag hade velat stanna och se resultatet, men jag kan inte.
De kör en särskild frigivningskampanj i dag-
-och jag omfattas av den.
Jag lämnar dörren på vid gavel så att de hittar dig.
Ta de här. Och de här.
Vad gör du?!
Helvete!
- Det är fängelsedirektören. -Han är inte direktören längre.
Du vågar inte.
Jag är alltid direktören.
- Jag behöver Iäkarhjälp. -Inspektör, du lät honom sticka.
Inspektör Moncho, sträck på ryggen.
Upp...på...fötter, inspektör!
Stå upp! Det är en order!
Vad måste jag göra för att du ska lyda order?
Det är det nog malle i.
Laura?
Besvärar herrarna dig?
- Jag gjorde inte det där. -Då var det kanske jag.
Eller så tog de livet av sig.
De stod inte ut med att leva med sina brott.
De stod inte ut med att se sig själva i spegeln en dag till.
Jag gillar det jag ser i spegeln.
Dödshuset byggdes i ett enda syfte: bestraffning.
Problemet med avrättningar är att de går för fort.
Ett ögonblicks smärta och man är död. Och man är ur knipan.
Vår tids brottslingar är inte rädda.
- Han ser rädd ut. -Han spelar bara.
Alla är skådespelare här.
Att avrätta dem är det snällaste vi kan göra för dem.
Men tänk om dödsplågorna inte slutade i ett ögonblick...
...utan i stället drogs ut på obestämd tid?
Kom!
Nej!
Heliga Guds moder, förlåt mig.
- Förlåt mig, för jag har syndat. -Det är ingen fara.
Jag förlåter dig. Ingen fara.
Laura!
- Har du blivit av med nåt? -Hon förändrades.
Du hade fel.
- Det var en teori. -Gud, vad jag hatar dig!
Dig och dina sjuka experiment.
Vad tänkte jag på? Laura hade rätt.
- Du mördade min syster. -En olycklig incident.
- Emily var ingen "incident". -Vi kan inget göra för din syster nu.
Men vi kan kanske rädda din flickvän.
Laura! Hon heter Laura!
Har du varit i Dödshuset? Letade du efter henne i Dödshuset?
Direktören tog nog med henne dit.
Direktören? Men han är ju död.
Gud nåde dig!
Religion har inget med det att göra.
Kom ut med händerna högt!
Händerna över huvudet!
Jag ser ljuset! Jag är frälst!
Tack, Gud!
- Jag är frälst! -Okej, skjut inte.
Tack, Gud!
Jag är...hungrig!
Jättebra.
Det du gjorde där var jättebra.
Jag tycker om dig.
Jag tycker mycket bra om dig.
Ner på knä.
Eller föredrar du att straffas?
Duktig flicka.
Ge pappa en puss nu.
Inspektör!
Gå och håll vakt.
Vad var det?
Din subba!
Det är Laura.
Kom igen!
Nu tar jag dig!
DÖ!
Nej!
Laura?
Det finns i mig.
Det tar över.
Du måste få ut det.
- Jag kan inte. -Snälla.
Låt det inte fortsätta.
Du måste döda det.
Döda mig?
Fascinerande. Jag var bara ett ligg för dig.
Nej, aldrig.
- Det är min. -Ditt svin. Du har gömt det för mig.
Du får inte behålla det. Det här är skithäftigt.
Den här gröna skiten är skitball!
- Ge hit. -Tyvärr.
Fängelsereglerna. Vi får inte dela kanyl, det är farligt.
Stick nu. Jag ska ta det.
Jag hade inte gjort det om jag var du.
Lyckligtvis så är du i detta nu-
-inte jag-
Hör du! Har du mer?
- Bara en sil till. -Du har fått vad du ska ha.
Vicodin då? De små röda pillren. Aspirin?
Sluta!
Howard?
Fängelsedirektör Brando, är det ni?
- Var är det? -Vilket?
Var är mitt arbete?
Nu fick du så du teg, kompis.
Det här experimentet är slut.
Snälla Howard... Snälla, stoppa mig.
- Du kommer att straffas för det här! -Det är du som straffas.
Döda mig, Howard.
Döda mig.
Kör hårt, Howie!
Men jag är direktören!
Skyldig enligt åtal.
Gå i läge!
Howard?
Jag var tvungen att döda henne för att få ut det och rädda henne.
Men jag vill ha tillbaka henne.
Det ordnar sig, Emily.
Jag ska ta hand om dig.
Är du okej?
Hon mår bra nu.
Jag gav henne liv.
Halt!
Han är livshotande skadad.
- Vem är du? -Dr Howard Philips.
Jag ansvarar för sjukan. Vem är du?
Jag vill veta vems fel det är om han dör.
Dubiös?
Ta honom.
Jag räddade henne.
Säg det, Emily. Säg att jag räddade dig.
Emily?
Laura?
Text: Scandinavian Text Service